Gratulerar! Du har fått en liten flicka.
"Efteråt är många starka på de brutna ställena."
"Ordet 'överlevare' brukade betyda 'en som har överlevt'."
"Modern psykiatri ser på överlevnad som en förbannelse"-
- "som Sisyfos med sin sten."
"Så varje dag vaknar vi för att överleva igen."
- Vad hände? Syd? - Nej!
Sydney.
Låt mig vara!
- Så det här är din innersta önskan? - Vad då?
- Det här stället. Museet. - Känner jag dig?
Det är jag, Syd.
Vem då?
Glöm det, förresten. Stick härifrån.
- Jag skriker. - Jag sitter bara.
- Du fick din varning. - Klart och tydligt.
- Gillar du tavlan? - Gör inte du det?
- Den är... - Vad är den?
Nej, glöm det.
Det är... Den är fångad i en negativ rymd.
Inga fötter, inga händer, övertäckt mun.
Inga sätt att kommunicera eller få kontakt.
- Den är... - Ärlig.
Det var inte ordet jag sökte, men det är den nog också.
Vad menade du med det där innan?
- Innan när då? - Du sa "min innersta önskan".
Det du vill mest av allt.
Jag ser dig ofta här. Du sitter och tittar.
Det måste vara ditt ställe.
Nånstans där du är en del av världen utan att behöva röra den.
Du vet ingenting.
Tror du att spöken vill bo i ett hemsökt hus?
Titta på den igen.
Du ska inte röra henne. Hon tycker inte om det.
Stackars vilsna älva såna vill alltid vara själva
Bor med sin mamma För pappa är i helvetet
Stackars vilsna älva såna vill alltid vara själva
Bor med sin mamma för pappa är i helvetet
Alla av oss gick upp och ner på Eighth Street-
- som om den var en verklig artär i en större livsform-
-i en större organism.
Ingen förstod innebörden i det slumpmässiga som förenade oss.
- Kom igen. Bara en kyss. - Nej.
- Jag har sett hur du tittar på mig. - Sluta!
Frigida slyna!
Vill du ha en kyss?
Vad har du...?
Herregud!
Vad har hänt här?
Det var han. Han slog dem utan anledning.
- Vänta, vad har jag gjort...? - Följ med mig.
Jag ville bara ha en kyss!
- Jag hade fel. Det är paret. - Är du... Vem är du?
David. Och du är Syd. Sydney Barrett.
Född av Joan Barrett. Kan inte vidröras utan att byta plats.
Favoritmjukdjur är en valross som heter Whiskers.
Var inte rädd. Jag är en vän.
Du är i labyrinten, fast i en loop av ditt eget liv.
Deras labyrinter var enklare.
Ptonomy ville glömma, Melanie ville vara oberörbar.
Jag kunde befria dem.
Men du... Det tog ett tag för mig, men jag listade ut det.
Som jag sa - det är paret.
Sättet de är tillsammans. Hur nära.
Du såg dem som flicka och nu kommer du tillbaka varje vecka-
-och söker efter det de hade.
Fel.
Titta igen.
Ta in på ett rum.
Det var han. Han började slå dem.
Fel.
Stackars vilsna älva såna vill alltid vara själva
Bor med sin mamma för pappa är i helvetet
Hallå där! Stick härifrån!
Hej, jag heter... David.
Jag är lärare här.
- Besvärade flickorna dig? - Du fuskar.
- Va? - Du kan inte bara fråga mig.
Poängen är att du ska lista ut det själv.
Vänta... Jag trodde att vi var i labyrinten.
Munken...
Igen.
Cary? Cary?
Cary?
Jag sitter fast...
Jag är här inne.
Du måste dra.
Dra, dra, dra! Bara dra!
Ursäkta mig, hej... Hej! Ursäkta mig!
Hallå? Vi vaknade precis.
Ni och alla andra. De hittade munken död på trottoaren.
Sen vaknade alla de saknade, 300 som behöver pissa.
Munken hoppade från taket.
Han kan ha orsakat pesten och smittat folk överallt...
- Från taket? Hur kunde han...? - Det är oklart.
- David, då? - Och Syd?
Jag förstår inte. Varför har de inte vaknat som de andra?
- Nej... - Vad är det?
- Det kan inte stämma. - Använd ord!
De är vakna.
- Va? - Deras hjärnvågor har förändrats.
Det är inte samma mönster vi hade med de andra.
Båda tycks vara vakna.
Varför är inte deras ögon öppna?
Det vet jag inte.
Okej.
- Jag förstår. - Gör du?
Det tog ett tag, men till slut listade jag ut varför du gör det.
- Jag? - Ja, du.
Det är inte labyrinten.
Jag trodde det, men det här är du.
Du tror att om du visar mig vem du verkligen är-
- med alla misstag och snedsteg så kan jag inte älska dig längre.
Det är ett test, men du glömmer bort vem jag är.
David - galningen och knarkaren som stal-
-och bedrog och förstörde allt.
Du gjorde en del dåliga val, men du var ung.
Världen är en hemsk plats för såna som vi - mot såna som vi.
Jag älskar dig, okej?
Det finns inget du kan visa mig som skrämmer bort mig.
Kan vi återvända hem nu?
Försök igen.
Försök.
Nej... På allvar?
Jag ger inte upp.
Jag ger aldrig upp.
"Efteråt är många starka på de brutna ställena."
"Ordet 'överlevare' brukade betyda 'en som har överlevt'."
"Modern psykiatri ser på överlevnad som en förbannelse"-
- "som Sisyfos med sin sten."
"Så varje dag vaknar vi för att överleva igen."
Kom igen. Bara en kyss. Jag har sett hur du tittar på mig.
- Sluta! - Frigida slyna.
Vill du ha en kyss?
Jag har redan gjort av med all min...
Jag går ut nu.
Det här är trevligt.
Hallå där...
Jag går ut nu.
- Herregud... - Jag har inte gjort nåt!
- Hon är femton år! - Jag har inte gjort nåt!
- Nej! Nej!
Jag svär vid Gud! Jag har inte gjort nåt!
Okej...
Okej.
Jag tror att jag förstår.
Det handlar inte om att vara ensam.
Eller om att vara förälskad.
Det handlar om det du överlevde.
Det är som det står: "Världen bryter alla och efteråt"-
- "är många starka på de brutna ställena."
Fortsätt.
Det handlar inte om flickan vars mamma inte kunde krama henne-
- som önskade att en prinskyss kunde radera skadan.
Det handlar om själva skadan och hur den gör oss starka.
Du överlevde mobbarna och hur de fick dig att känna dig.
Du skar dig med det slöaste bladet.
Jag har också levt det livet.
Sen träffade jag dig och det var äkta kärlek-
-som i en saga.
Det här är ingen saga.
Det är det för mig.
Vet du vad kärlek är?
Det är ett varmt bad.
Vad händer med saker när man lämnar dem i badet för länge?
De blir mjuka.
Faller isär.
Jag läste novellsamlingen.
Den i din bok.
Först förstod jag inte varför du bar runt på historier-
- om sexklubbar och knarkare... Men så läste jag det här:
"Knarkare och masochister och fnask och de som har kastat bort allt..."
"utgör ringen av de ljusaste änglarna runt himlen."
Det är ett krig... raring. Det här livet.
Sakerna vi uthärdar.
Du såg framtiden, sa du, och det är en undergång.
Vilka överlever den?
De som älskar eller de som kämpar?
De lurar i oss den här lögnen om att...
kärleken ska rädda oss.
Egentligen gör den oss bara dumma och svaga.
- Tack... - Se på mig.
Kärleken kommer inte att rädda oss.
Det är vad vi måste rädda.
Smärtan gör oss starka nog för att göra det.
Alla våra ärr, vår ilska, vår förtvivlan...
Det är en rustning.
Hjärtat... Gud älskar syndarna mest-
-för vår eld brinner...
klart, klart och ljust.
Brinn med mig.
Okej. Jag är redo.
Är det där...?
Jag är tillbaka!
Översättning: Joakim Sandström www.sdimedia.com